VRELINA AMAZONA
Hotel Sudamerika.
SANTOS ŽIVI! SANTOS JE PRISUTAN!
Kako si? Da li još uvek... - Tiše! Žena bi me ubila.
Sad radim sa pticama. - Ptice? - Ptice.
Egzotične, uvoz - izvoz. Imam svoj avion.
A ti? I dalje pišeš? - Da. Ovde sam da napišem članak o prašumama.
Jadni Santos, bio je usred tog sranja.
Ništa ih neće sprečiti. Imaju vladu u njihovom džepu.
Žele našu zemlju, našu prašumu.
Ali Santos, nije to mogao podneti. Organizovao je ljude.
Ne ponovo.
Po poslednji put ti kažem, Santose, odlazi odavde.
RafaeI Santos, lider čuvara prašuma,
organizovao je pasivni otpor u Padreu protiv stočne kompanije.
Santos, današnji simbol ekoloških grupa širom sveta
je na meti smrtnih pretnji.
Santos odlučno odgovara,
"Nećemo dopustiti da se ovo namerno uništenje i dalje nastavi."
Dobro veče.
Tatice!
Tata! Tata!
Mama, mama!
Tata!
Tata, šta ti je?
Mama! Mama! - Rafael!
Ubiti čoveka pred njegovom ćerkom, to je delo kukavice.
Ali to je stara priča.
lndiosi protiv čuvara prašuma, čuvari protiv indiosa za parče
zemlje, rančeri protiv svih, kupujući sve sa velikim novcem.
Da, sećam se toga.
Znaš li gde bih mogao nabaviti jeftin auto?
Možeš uzeti moj. Ne koristim ga. - Daćeš mi tvoj auto? - Da.
SPASITE NAŠ AMAZON
SANTOS ŽIVI!
Santos živi!
Rafael Santos nikad nije prestao da veruje u borbu bez nasilja.
Iako mu je zaprećeno više puta... on i njegovi sledbenici držali su se
BORIMO SE DA SPASIMO NAŠ AMAZON principa pasivnog otpora,
koji nas učio tome da bismo sprečili krvoproliće
i bludno silovanje zemlje, ne možemo misliti o razlikama koja nas razlikuju
već o zajedničkim interesima koja nas vežu,
ljubav prema prašumi i svim živim bićima u njoj,
i našoj potrebi da ojačamo našu osiromašenu državu, ljude naše zemlje.
Čuvari, lndiosi, farmeri i ekolozi,
moraju raditi zajedno da pomognu jedni drugima,
da bi naš pokojni prijatelj...
Rafael Santos, lider saveza čuvara prašuma,
dobar otac, muž i prijatelj prašume, mogao počivati u miru.
Kako si? - Dobro. - Nije ti loše? -Ne.
Treba ti pomoć? - Ne treba. Već si dosta pomogla.
Mora da ste bili bliski.
Jesi li videla čoveka? - Ne, samo policajca. - Policajca?
Kog policajca?
Običnog policajca.
Glorija, jesi li pojela nešto? Alisa te tražila.
Ona je u kuhinji. Idi.
Zdravo. - Zdravo. - Veoma mi je žao zboh vašeg supruga.
Primite moje saučešće. - Hvala.
Sumnjate li na nekog ko bi mogao biti ubica vašeg muža?
Sumnjam na svakog ko nije sprečio, da je to i uradio.
Jesi li dobro? - Jesam.
Hoćeš da gricneš nešto? Jesi li gladna? - Jesam. - Jesi.
Zdravo.
Mislim da se nismo upoznali?
Mislim da nismo. Ja sam R. Dž. O'Brajan.
Alisa Rotman. - Drago mi je.
Ovde si u poseti? - Da. A ti? - Ja radim ovde. - Ozbiljno?
Ja sam sa udruženjem očuvanja prašuma.
Šta ti... šta oni rade?
Mi smo privatna fondacija koja podržava Santosov rad.
Vi ste dobričine u celoj ovoj prašumskoj enčiladi, a?
Za mene je to malo više od enčilade, g-dine O'Brajan.
Što se mene tiče, u tome je problem, svi ovo preozbiljno shvataju.
U Americi imaš političare, pevače i holivudske zvezde
koji skaču na pozornici sa govorom oko jadnih ptica i pčelica u Amazonu.
Znaš na šta mislim? To je kao, kao jebena moda, znaš?
Pa, ja nisam u Holivudu, kao što i sam vidiš.
Bilo je dugo kako znam da ovaj cilj znači više od ptica i pčela.
Tamo su ljudi sa pravima, pravo da žive... na način kako žele.
Santos i ja smo radili da štitimo to njihovo pravo.
Dakle, da, vrlo je ozbiljno, i nije enčilada,
što je usput rečeno Meksičko jelo, a ne Bolivijansko.
Kao što sam i predvidela, nudila sam Nasiji ček i odbila je.
Kao što si predvidela. - Aha.
Bolja si od svih nas, Alisa.
Lukavida je htela da pomogne i imala je pravo da kaže da ili ne.
Znam. Znaš da nisam htela... - Znam, i zato te držim blizu. - Da.
Zakasnićemo na sastanak. Treba ti prevoz? - Ne. Imam moj auto.
Dobro. Nemoj zakasniti. - Neću. Ćao.
Gospodo, želim da se zahvalim što ste danas prisutni ovde.
I hteo bih da se zahvalim g-dinu Lukavidi,
koji nam je ljubazno pozajmio njegovu voljenu kuću
da bismo razgovarali o nesrećnim okolnostima
koje okružuju smrt našeg dragog prijatelja.
Kuću koju je sagradio novcem koji je ukrao čuvarima prašuma.
Ne krivite nas za stara rivalstva između vas, čuvara i plemena indiosa.
Veliki rančeri, uništavate sve. - Molim vas.
Situacija nam se samo pogoršava
dok ne naučimo da koegzistiramo u ekonomskoj realnosti ove zemlje.
Gospodo, ovo nam je test.
Ako ga omanemo, svi mi gubimo.
Ne prihvatam kao ekonomsku realnost grupu rančera koji seku naša drveća.
da bi izvozili meso gringosima. Želimo prvo da znamo ko je ubio Rafaela Santosa.
Dobar dan. - Dobar dan.
A ko ste vi? - Ja sam, R. Dž. O'Brajan.
Kucao sam na vrata, ali se niko nije javio. I...
Ovde sam, radim na članku za američki časopis.
Da pozovem policiju?
Siguran sam da g. O'Brajan? - Da.
Nije shvatio da je upao u moju kuću.
Čekajte malo. Vi ste g. Lukavida?
Drago mi je što smo se upoznali. - Ovo nije dobar trenutak za untervju.
Ne. - Možda da vas pozovem.
Santos živi!
Borba se nastavlja!
Izgleda da je bio protiv napretka vaše zemlje.
Borio se protiv bankarskih zajmova, gradnju puta, gradnju brana.
Nije čudo da je iznervirao narod. - Nije bio protiv napretka.
Bio je protiv uništenja prašuma,
protiv razvitka od koga zarađuju samo velike kompanije,
i moćnika koji nas iskorišćavaju. - Nervirao je zemljoposednike?
Rafael je stvorio dosta neprijatelja u svom životu.
Nije prvi koji je umro zbog prašume. A neće biti ni poslednji.
Bože.
Bez slikanja! Daj mi fotoaparat!
Samo trenutak.
Daću ti rolnu filma.
Žao mi je.
Evo, evo, evo.
Hvala puno.
Lik ima loš temperament.
Cela rolna filma, možeš li poverovati?
Moramo da idemo. - O ne, amigosi, ne, ne, ne.
Intervju još nije završen!
Verovatno ste tako podržali Santosa!
Izvinite, znate li gde je gospodin Pedroza?
Ako mogu da vam postavim par pitanja. Šta mislite, ko je ubio Santosa?
Uzimajući u obzir da je sam tražio. - Pažljivo birajte reči, g-dine O'Brajan.
Budimo realni. Bio je davež. Svima je zadao problem. - Kao i vi.
Naljutio je pogrešne ljude. - Koje pogrešne ljude?
Teško je reći, rančere, autoritete, indiose. Ko zna?
A vašom industrijom sečom drveća? Ni vi niste bili srećni s njim?
Seča drveća je stara kao i posao vađenja žvaka i drvenog papirusa.
Da, ali sekli ste šumu, uništili drveća. - Ne više kao i kosu kad ošišate.
Šta da radite kad iscrpite resurse? - To se desi samo kad postanete pohlepni.
Niko te neće povrediti. - Nazad! - Bacite oružja.
Niko te neće povrediti.
Ubiću ga.
Dobro. Idemo.
Idemo.
Bez slikanja.
Hej, prekinite.
Dosta! Ubićete ga! Dosta!
Privedite ih.
Šta je sa jebenim telefonskim pozivom?!
Hoćeš li mi reći o čemu se tamo radilo?
Iz... jel me jebeno čuješ?!
Govoriš li engleski?
Govoriš španski?
Kako si?
A, dobro. Dobro
Jebeš me.
Šta?
Koji moj?
Šta je ovo jebote?
G. O'Brajan.
Šta znaš o tvom prijatelju iz ćelije?
Moj prijatelj?
On je moj davno izgubljeni indijanski brat. Šta si mislio?
Nameravao je da pobegne sa tobom.
Ne, uzeo me je, uzeo me za jebenog taoca.
Šta si radio sa g. Pedrozom?
Imate li podnetih tužbi protiv mene ili me drkate da opravdate današnju isplatu?
Ne pričaj tako sa mnom, g-dine "Konjski Repiću"?
Čovek koji je juče uhapšen s tobom,
je ubica Rafaela Santosa.
Mora da me jebeno zezaš. - Ne, ne zezam te.
Zanima me njegovo hapšenje koliko i tebe.
G. O'Brajan, to je malo verovatno.
Ti ne sarađuješ previše.
Koji kurac želiš od mene da kažem? - Znaš, bićeš moj gost.
Sražaru, vrati ga nazad u ćeliju. Smesta!
Ne možeš jebeno raditi ovo. Ja sam američki reporter koji radi ovde.
Zovi Alisu Rotman iz udruženja očuvanja prašuma.
Ona mi je veoma dobra prijateljica.
Đamori?
Neka neko pozove američkog ambasadora!
Ja sam nevini Amerikanac koga drže protiv svoje volje.
Neka neko pozove prokletog ambasadora!
To je on.
Možete ga pustiti. Bezopasan je.
Vadi ga napolje.
Alisa!
Reo.
Sedite.
Da li osumnjičeni lično poznaje Santosa?
Ne mogu odgovoriti na to pitanje.
Iz kog je plemena i da li ima saučesnike?
To će se znati iz daljne istrage.
Kakva onda pitanja možemo postaviti? - Znate li zašto je to uradio?
Njegovi motivi biće izneti na suđenju,
za sada imamo njegovo potpisano priznanje.
Sranje.
I čvrst dokaz, kao i svedoke,
i sve, sve za njegovu presudu.
Šta ako mu je smešteno? - To je sve.
To.
Da! O, da.
Aj, ljubavi moja!
Hvala.
Đamorija hapse zbog saslušanja,
i 2 dana kasnije, mrtav je? Ne mogu da poverujem u ovo. - Istina je.
Znaš tačno šta će se desiti ako... ako nemaju sudskog procesa za ovo...
Samo će pogodno ostaviti da sve ode do đavola.
Verovatno si u pravu, Alisa, ali je policija izgleda ubeđena.
Policija?
Od kada si počela da veruješ autoritetima?
Od kada imam gomilu posla. Zašto sad ne odeš i potražiš
drugu pravednu, časnu dušu da joj jadikuješ?
Jer je još nisam našla.
Ponekad moramo raditi zajedno.
Moramo se izložiti opasnosti da bismo uradili nešto.
RafaeI Santos nije umro uzalud.
Ovde si zbog nekoga? - Da. Zapravo, ovde sam da vidim tebe.
Hoću da ti se zahvalim i, kao što vidiš, nisam naoružan i opasan.
I mislio sam da možemo ćaskati kao i svi fini momci i devojke.
Dobro onda.
Da te pitam onda.
Zašto si me pratio do Lukavidine kuće? - Ja te pratio? - Da, jesi.
I nije mi se sviđalo. Otac Benacio je sazvao taj sastanak
da bi spojio zajedno narod u čast Santosove smrti
i one zabrinute zbog prašume. - I ja sam za sve to.
G. O'Brajan, nemate ništa šta da kažete što bi mene zanimalo.
Pa, mislim da imam. Mislim da je lik optužen za Santosovu smrt nevin.
Zašto mislite tako? - Pa, osećaj, ali... imam neke ideje.
Sandra, ćao. Ovo je R. Dž. O'Brajan. Bio je na sastanku u...
U Lukavidinoj kući. Šta vas dovodi ovde, g-dine O'Brajan?
Pa, zapravo ja sam... - Pa, zapravo... oprosti.
G. O'Brajan je bio u ćeliji sa Đamorijem
i takođe veruje da je Đamoriju smešteno. - Zašto? Indijanac vam je rekao nešto?
Pa, ne, nije. Nije rekao ništa, ali sam mislio da sa vašim vezama
možemo napraviti intervju preko policije,
možemo pričati sa njim. - Bojim se da je to nemoguće.
Zašto? - Indijanac je mrtav. - Mrtav?
Obesio se sinoć u njegovoj ćeliji.
Neverovatno. Šta su uradili, dali su mu svečanu mašnu da se obesi?
Slažem se s njim 100%. Cela stvar je previše dobra.
Možda, ali ko će provocirati policiju? - Ja, ali moram imati više informacija.
Ja nemam blage veze o njemu. - Znam da je iz plemena Zingari
i da mu je teritorija gore u brdima. - Onda mislim da je ekskurzija u redu.
Ne bih da vam vrtim žvaku, ali bićete kao buva na gorili.
Prašuma nije za jednog gringa. - Hvala na savetu.
Pretpostavljam da će Santos postati svetski mučenik zbog ovoga.
Lovio je slavu, zar ne? - Ne, ne baš.
Shvatio je da postoji veza
između čuvara prašuma da sačuvaju njihov način života
i svetska ekološka zabrinutost.
Publicitet koji je stvorio je bio da spoji dva sa dva.
Čistunac.
Ne! - Šta?
Ne, ne bi trebali da spaljuju ovde.
Stanite! Stanite!
Stanite! - Pazi, Pazi, Pazi!
Pomozite mi!
Šta se događa? - Neko joj je zapalio kuću i sin joj je i dalje unutra.
Čekaj. Čekaj!
Sranje!
Kako se zove? - Antonio.
Antonio. Dođi, Antonio. Hajde, dušo.
Hajde, hajde! Hajde! Hajde, Antonio. Diši! Hajde!
Hajde, hajde. Hajde, diši. Hajde.
Hajde! Hajde, diši! Čuješ li me?! Hajde.
Hajde, molim te! O Bože.
Hajde, hajde, hajde, molim te.
Molim te, molim te, molim te.
U redu je.
Dobro je.
Evo ga tamo. Vidiš?
Sačekajmo da policija ode.
Nosite ga.
Atinando, samo malo, molim vas.
Moje ime je Alisa Rotman. Sreli smo se kod Lukavide.
Hteli bismo da razgovaramo sa vama o Đamoriju. - Ja sam taj
koga su uhapsili sa Đamorijem. Verujem da nije ubio Santosa.
Mogu li vam postaviti par pitanja? Izvinite. Pokušavam da vam pomognem!
Pokušavam da pomognem.
Precrtaj tu ideju.
Hajde. Šta radiš? - Hajde, pratićemo ga.
Mi, ne, nećemo. Nije trenutak da odustanemo. - Ne odustajem.
Mislim da nije dobra zamisao da ga pratimo, hej!
Izvini. - Seronjo.
Gde je do đavola?
Nemam pojma. Santos je rekao da je bio tamo jednom,
ali sve što je rekao bilo je: "dug put".
Prate nas i dalje? - Da, iza nas su.
Izgleda da smo stigli u više rukavcima od jednog.
Kučkin sin!
Šta? - Tiho. Budi tih.
Čula sam nešto.
Koji đavo.
Bože.
Srećan si što metak nije pogodio kost.
Stvarno sam uplašena.
Oni indiosi nemaju nikakvo oružje.
Ko god da je pucao na nas pucao je odatle.
Oprosti. Oprosti, oprosti, oprosti.
Zingarijeve teritorijalne granice.
Vidiš?
Hajdemo.
Mislim da smo ih izgubili. Dobro, sačekaj ovde.
Idem da vidim mogu li naći reku. - Ne. Ne, neću...
Sačekaj ovde samo sekundu!
Bože.
Zašto me pratiš?
Ovo je moja teritorija.
Mogao si me poštedeti puta da si mi odgovorio na pitanja o Đamoriju.
Đamorija je ubio belac i mogu i ja ubiti tebe kad god jebeno poželim.
Drži se.
Rame mu je povređeno. Imaš li nešto da mu daš za tu povredu?
Da.
Znaš Đamorija.
Misliš da je ubio Santosa? - Da, mogao je, možda i ne.
U svakom slučaju, mrtav je.
Ako ne saznamo pravu istinu, još ljudi će poginuti.
Više ne verujem istini belog čoveka.
Evo.
Ne mogu da verujem da sam izgubio jebeni fotoaparat! - I nisi.
Ovde je.
Prava si "Izviđačica", zar ne? - "Kućni duh."
Dovedi zatvorenika.
Dva udarca u glavi, skrivena lažnom kosom.
Ali ono što ga je ubilo je udarac u leđa.
Probio mu je bubrege.
Istina belog čoveka.
Žao mi je. Hteo bih da napravim slike. Da dokažem da se nije ubio.
Znao si Rafaela?
Proveo sam 5 godina van rezervata radeći za vladu, pleme Zingarija.
Tada sam upoznao Santosa. - Bio si njegov partner?
Znao je kako da koristi zakon da bi zaštitio indiose i čuvare prašume.
Ja znam kako da štitim pokret od spoljnjih pretnji.
I? - I nije uspeo. - Umro je. - Nije uspeo i pre smrti,
kad je odlučio da se bori protiv iskoristitelja sa empatijom
pasivnim otpornim proseravanjem.
Izgleda da je to uspelo Gandiju.
Da slučajno ne znaš ko mi je napravio ovu rupu u ramenu?
Ima dosta budala u potrazi za zlatom.
Ukrala si pokrivače!
Još je noć. Vrati se u krevet.
Tako smo različiti. Ti si ovde zbog priče, a ja zato što mi je stalo.
Kladim se da ako bi sva stabla i paljenja sutra stala, ti bi našla drugu borbu.
Mislim da tebi ništa nije sveto? Video si dosta toga na ovom svetu
da si razvio ovu novosnovanu filozofiju
gde ne postoji ništa vredno do čega bi ti stalo. Jel to to? - Nije.
Ne brinem se mnogo.
Brinem o tebi. - Ne poznaješ me.
Ne, ali hoću.
Dobro jutro.
Hvala na vožnji. Verovatno ne bismo našli put nazad.
'jutro. - Hajde.
Hej, hoćeš da popijemo nešto pre nego što se razdvojimo?
Mislim da neću.
Ataninde, molim te, da li znaš ko bi ih mogao ubiti?
Santos je imao mnogo neprijatelja. Mogao je biti svako od njih.
Strela ukazuje na to da je bio indios.
Pojave mogu obmanuti, g. reporteru.
Trebao bi da znaš. Pišeš istinu svakog dana.
Znaš li gde bih mogao razviti ovaj film?
Da, imamo labos u kancelariji koje koristimo za novine.
Tako si predivna kada kažeš to.
Da li Njujorčanke zaista padaju na ove reči? - Svaki put.
Smešno. Meni zvuči tipično.
Mogu da uđem?
Pokušala sam da nađem Sandru, ali nema je nigde.
Kako ide? - Stvarno dobro.
Ove su predivne!
Upotrebićeš ih sve u tvom članku? - Možeš se kladiti u tvoje dupence.
Pravi si šarmer.
To je sjajno.
Mislio sam nežno.
Imamo posla.
Pardon. - Pardon.
Moram da zvrcnem Sandru. - Sad? - Da, sada. Na brzaka.
Da upotrebim horizontalne... - Da, trebao bi. - Soba br. 213.
Ne mrdaj.
Trebao si da odeš nakon sahrane, kao tvoji prijatelji.
Ovo nije tvoj posao.
Vežite ga.
Slušaj, možemo, možemo se dogovoriti ovde.
Možeš slobodno uzeti slike, što se mene tiče.
Ionako odlazim odavde. Hrana vam je grozna!
Alo? Ćao. Ja sam Alisa. Vratili smo se i R. Dž. je došao do informacija
koje dokazuju da se Đamori nije ubio.
Spremao sam se da te lično hapsim,
ali očito je neki jebeni diler drogom došao do tebe pre mene.
Ne sviđaš mi se.
Slušaj, ovo mi i nije toliko važno. Želim da odem. - Ne sviđaš mi se!
Nikad i nisi.
Ne sviđa mi se ovaj jebeni konjski repić! Ne sviđa mi se!
Jebi se.
Nikad ne pričaj tako sa mnom, pederu američki. Ne zaboravi! Nikad.
Alisa, gde se nalaziš? - Zovem iz njegovog hotela. - Njegovog hotela.
AIisa, učini mi uslugu i dođi do kancelarije. Važi? Vidimo se.
Hoću da čujem više o ovom. - Ovo je dobra vest, zar nije?
Odlična. Samo što neću o tome preko telefona.
Sad idi do kancelarije. - Važi, idem odmah.
Ćao. Prokletstvo.
Srećno.
R. Dž., hajde, otvori.
Šta to radiš? Hajde, otvori vrata.
R. Dž., jesi li dobro?
Hajde.
Jesi li dobro?
Isuse.
O moj Bože.
Mrdaj! - Pokušavam. Pokušavam.
Samo da odvežem ovo.
Hajde!
Ko bi, ko je uradio ovo? - Valdez i gomila jebenih policajaca!
Valdez?
Šta sad da radimo?
Vratimo se u mojoj kancelariji. Sandra će znati šta da radi.
Da? Treba nam neko ko se ne plaši policajaca.
Veruj mi, Sandra se ne plaši. - Jebote! Neve-jebeno- rovatno!
O moj Bože, čekaj. Čekaj, čekaj, čekaj. - Šta? - O, Isuse. - Šta?
Sandra je znala o bombi u tvojoj sobi. - Kako znaš? - Ne znam.
Način na koji je reagovala kad smo pričale na telefonu.
Sigurna si jer nam je ovo naša poslednja prilika?
Ne znam.
Bila si u pravu. Lukavida potplaća svakoga, uključujući i tvoju šeficu.
Ataninde, saslušaj me, molim te. - Dosta. - Ne! Neću ućutati, dobro?
Slušaj me. Slušaj me, dobro? Nemamo gde da odemo.
Treba nam tvoja pomoć, u redu? - Dobro, slušaj ovo.
Svi su zajedno u ovom. Lukavida finansira celu šumsku operaciju.
Kakve to veze ima sa mnom?
Kažeš da Santosova smrt nema veze s tobom kao ni Đamorijeva smrt?
Vi belci gledajte vaša posla, a ja ću brinuti o mojim, u redu?
Zar ne shvataš da smo na istoj jebenoj strani?
Čuješ li me?
Ti si jebeni licemer, znaš?
Jebem tvoju mamu! - Prekini!
Samo se smiri. - Sranje! - Smiri se. Smiri živce.
Otišli ste predaleko. Oboje ste odgovorni za sve ovo.
Koštalo nas je dosta novca. - Mislim da znam gde bi mogli biti.
Srediću nitkova. - Bez nasilja.
Možete li sačekati napolju, g. Valdez? - Zašto da ne?
A ti me slušaj.
Dala sam sve od sebe za tebe, ali ja ne mogu... - To je tvoj posao.
Samo radi tvoj posao.
Reci mu da donese još ako može. Da, što je pre moguće. Dobro.
Neki od njih su već otišli. - Baš će biti od velike pomoći.
Barem će te zaštititi. - Treba nam avion,
a ne protest.
Jebem ti!
Prokletstvo! - Šta? - Imao sam Čatov broj celo prokleto vreme.
On ima avion. - Ko je taj Čato?
Da. Alo. - Čato? Čato, ja sam R.Dž. - Kako si prijatelju?
Gde si bio? - Slušaj, druže. Sredi se. Ovo je ozbiljno sranje.
Treba mi avion i to odmah. - Ne, ne, ne mogu to da uradim.
Neki ljudi pokušavaju da me ubiju. - Malo sam zauzet trenutno.
Čato, ovo nije jebena šala!
Život mi je u opasnosti ovde. Treba mi tvoja pomoć.
Dobro, dobro. Dođi u Bela Vista.
Zapamti, Bela Vista.
Ne mrdajte! Da se niste pomakli.
Vas dvoje, sedite! Sedite!
Sklanjaj se od mene.
Ona ne zna ništa. - Ti si taj koga hoćemo.
U ambasadi znaju sve. - Zaveži! - Prokleta svinjo! - Sviđa ti se to?
Dobro. - Jebena ambasada.
Vodite ga.
Ambasada!
Ne pokušavaj ništa. Razneću mu mozak.
Američka ambasada zna sve. Vi ste sada u u govnima do grla.
Dobro, dobro, ovo je policijska stvar!
Svi koji se umešaju biće uhapšeni. A sad se pomerite!
Ne čujete me? Odlazite!
Dovedi Nasiju.
A ti ostani tu.
Dođi! Dođi! Dođi!
Hajde!
A sad se pomerite!
Ili ide sa mnom. - Ne pomerajte se! - Zaveži! Pomerite se!
Mrdajte! Mrdajte, bitange!
Dođi ovamo. Ustani! Dalje od njega!
Kažem vam po poslednji put! Pomerite se!
lmbecili!
Idi! Odlazi! Hajde!
Odlazite. Sve ću vas pobiti.
Pomerite se! Pomaknite se!
Sklanjaj se odatle. Smesta! Maknite se!
Nećemo se maknuti.
Makni se odatle!
Zar ne razumeš? - Alisa, pomeri se odatle.
Šta tražiš? Izađi!
Izađi odatle. - AIisa! - Napolje! Izlazi!
Nećemo se pomeriti! - Hoćeš da umreš, kučko? To hoćeš?
Hoćeš da umreš, kučko? - Alisa! - Umri!
Ne! - Prokletniče!
Ti kučkin sine!
Pomerite se! - Jebi se!
Glupača.
Jebeno imam da te ubijem!
Dovedite ga!
Valdez?
Stani!
U redu. - Reci im da bace oružje.
Dobro.
Pustite ga.
Opusti se. - Bacite oružja. - Bacite oružja.
Sad se smiri. - Ti se smiri.
Ti se smiri, drkadžijo.
Idemo!
Sve je u redu.
U redu je, uspećemo.
Hajde, hajde, daj mi je. Požuri!
Gde ideš? Ako se vratiš tamo, ubiće te.
Ludi jebeni indios.
Hajde, požuri! Zaboravi na njega. Mrtav je.
Ok, druže, gde god želiš.
Idemo kući. Sada idemo kući. Sve će biti u redu.
Možeš li, možeš li mi obećati nešto?
Šta?
Piši o onom što si osećao, ne o onom što si video.
Važi?
Alisa?
Žao mi je, prijatelju moj.
Svakog dana, više od 70, 000 hektara prašuma se uništava.
Gubitak čovečanstva i nauke je neprocenjiv.
Ranko Janković